Теодор Траянов
Старинен романс

chitanka.info

Безследно глъхне мойта песен,

нечута все от теб,

като молба на скръбна есен

на безконечна степ.

Понесено в нощта трепери

молитвено ела,

то нивга отглас не намери

в студената скала.

Над бездни някъде тъмнеят

далечни върхове,

там бъдни мълнии живеят

и волни ветрове.

Ще звънне гордо мойта лира

в изгубения рай,

под твойта царствена порфира

робиня ще ридай.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.